‫קאט!‬
‫מה מצב הגב שלך?‬
‫- פגעת באדמה בחזקה. - אני בסדר.‬
‫סטף, זה היה מדהים.‬
‫- את בסדר? - צילמת? אני בסדר.‬
‫- את מסוגלת לעוד פעם? - בהחלט.‬
‫- צחקתי. זה היה מדהים. - טוב.‬
‫- תודה. יופי. - בסדר, תודה.‬
‫זה היה מדהים!‬
‫תבדוק את הצילום. קדימה.‬
‫ממשיכים!‬
‫וואו.‬
‫אני חייב להודות, הלב שלי דפק רק מלהסתכל עלייך קופצת מהאופנוע.‬
‫למה את עושה את זה כל יום?‬
‫זו העבודה שלי.‬
‫כנראה שכולם צריכים להתפרנס.‬
‫אין סיכוי שהייתי מצליח לעשות את זה.‬
‫לא.‬
‫הי, סטף.‬
‫רציתי שתדעי שיש קופסה שממתינה לך בבית של רוי.‬
‫אלה קישוטים, מזכרות ודברים כאלה.‬
‫דברים שאולי תרצי.‬
‫- טוב. - כן.‬
‫ו...‬
‫רוי דיבר איתך אי פעם על הנכס שלו?‬
‫לא.‬
‫טוב.‬
‫בטח יתקשר אלייך המוציא לפועל של הצוואה, ‬
‫אבל אני כבר אומר לך.‬
‫רוי השאיר לך את הכול.‬
‫את האדמה, את הבית, ‬
‫הכול שלך.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫טוב, ‬
‫היית חשובה לרוי.‬
‫את ואימא שלך.‬
‫אבל אני רוצה לדעת‬
‫אם תהיי מעוניינת להחזיק באדמה.‬
‫כי אם את רוצה למכור‬
‫אני מקווה שתשקלי למכור לי אותה.‬
‫אשלם לך את מה שיהיה ערכה בעוד עשר שנים.‬
‫האדמה הזאת הייתה הלב והנשמה של רוי, טוב?‬
‫אהיה עצוב אם אראה שהיא הולכת למישהו שלא יודע את זה‬
‫ולא אכפת לו מזה כמותנו.‬
‫כן.‬
‫תחשבי על זה, בסדר? כי...‬
‫הנשרים האלה, עוד מעט יחוגו סביב.‬
‫היה נהדר לצפות בך שם.‬
‫לכי לתפוס בחורים רעים בשבילי, טוב?‬
‫להתראות.‬
‫גוליית‬
‫זה היה מהיר. תיכנס.‬
‫שירות חדרים הגיע!‬
‫טוב, אולי פה? טוב.‬
‫בילי, אני לוקחת 20 דולר אבל אחזיר לך.‬
‫אני זוכרת. טוב.‬
‫טוב, הנה.‬
‫ג'ורדן, תודה. כן.‬
‫טוב, נחמד.‬
‫תראה את זה. טוב.‬
‫תראה, יש ביצים ובייקון ומאפין, וואפלים בשבילי‬
‫- וטוסט... - את יודעת מה, ‬
‫אני לא ממש אוכל בבוקר, אז תיהני.‬
‫אתה צריך לאכול משהו.‬
‫רק אשתה קפה.‬
‫- אהיה בסדר. - לפחות תשתה מיץ.‬
‫- למען השם. - כן.‬
‫טוב, תשתה.‬
‫- אתה מופיע בבית משפט... - הנה.‬
‫לא, עוד לגימה.‬
‫- עוד לגימה. - אני אפילו לא אוהב מיץ.‬
‫תודה. טוב.‬
‫- טוב, נהדר. - הי.‬
‫כשהיינו פה בפעם הקודמת, ‬
‫נראה לי שהיה לנו חדר אחר, כי אני לא זוכרת את הנוף הזה.‬
‫- אתה? - אני לא זוכר כלום.‬
‫אני זוכר את בן הדוד שלך, למי, ושניסינו להשיג...‬
‫ואז את הקרוון ושהלכנו. אני לא זוכר כלום.‬
‫- מצטער. - באמת? הייתי צריכה להזהיר אותך.‬
‫הראש שלי היה מסוחרר בגלל דן והתיכון...‬
‫נראה לך שהם מוכרים את הרובים לאנשים מסוכנים?‬
‫עדיף שלא תחשבי על זה. טוב?‬
‫פשוט אני לא יודעת אם אראה אותך שוב.‬
‫ואתה יודע, אני...‬
‫קיבלתי את הכסף שלי, אז כבר לא אטריד אותך.‬
‫- כן. - אבל...‬
‫- תודה על הכול. - כן.‬
‫אני לא אוהב פרידות, אז רק אומר "נתראה". בסדר?‬
‫- טוב. - ובחפץ לב, בכל זמן ובכל מקום.‬
‫- באמת? - כמובן.‬
‫- אתה בטוח? - כן.‬
‫חיבוק?‬
‫- כן. - טוב.‬
‫הנה.‬
‫בסדר. תתנהגי יפה.‬
‫בהצלחה בבית המשפט היום.‬
‫תודה. אני מעריך את זה.‬
‫חשבתי... חכה. אל תלך, טוב?‬
‫חשבתי, כיוון שהתביעה שלך עוסקת במים.‬
‫- כן. - חשבתי שהבחור הזה‬
‫אולי יוכל לעזור לך כי הוא עוסק בעסקאות מים.‬
‫מגניב. כן. מי הוא, לעזאזל?‬
‫איזה בחור. ספנסר. פגשנו אותו שם.‬
‫הוא אמר, "אני עושה עסקאות מים סודיות".‬
‫מה שזה לא יהיה, כן?‬
‫אני לא זוכר את השיחה הזו.‬
‫- נפגשנו במסיבה. - אני לא זוכר.‬
‫בכל אופן, אני הולך.‬
‫- אז אזהרה. - כן.‬
‫הוא טיפוס נאלח.‬
‫הי, אתה רוצה שאארוז לך את הטוסט...‬
‫- לא. - ...שתיקח איתך?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני ממתינה לאבא שלי.‬
‫אלך ברגע שהוא יגיע.‬
‫הוא צריך להגיע בכל רגע.‬
‫זה יהיה קצר.‬
‫אני מצטערת על רוי.‬
‫הוא היה אדם טוב.‬
‫אני יודעת שהיחסים שלך איתו היו מסובכים.‬
‫את יודעת, אימא שלך רצתה לספר לך עליו מזמן, ‬
‫אבל רוי לא הסכים.‬
‫הוא לא רצה להתערב.‬
‫הוא לא רצה לגרום לחיכוך בינך לבין ג'ו.‬
‫אני מחשיבה את ג'ו כאבא שלי.‬
‫לטוב ולרע.‬
‫את יודעת, רוי היה חשוב לווייד, ‬
‫ולי.‬
‫הוא היה שם‬
‫כשאימא שלנו החליטה ל... את יודעת, ‬
‫כשהיא נפטרה.‬
‫בכל אופן, את ואני סבלנו אבדות כבדות.‬
‫אז אם אי פעם תזדקקי למשענת...‬
‫את רוצה את האדמה שלי.‬
‫אבל מה שאת באמת רוצה זה מקום במועצת המים.‬
‫טוב, כן, אבל זה...‬
‫קודם וייד, עכשיו את.‬
‫היא כנראה בעלת ערך רב יותר ממה שחשבתי.‬
‫אז...‬
‫נראה לי שאשמור אותה.‬
‫הנה אבא שלי.‬
‫היה נעים לפגוש אותך.‬
‫דיאנה סילקה אותי. המסעדה שלי הלכה.‬
‫אין לי אפילו איפה לגור, לי ולמאיה.‬
‫אני לא יכולה להפסיק עכשיו.‬
‫- מצטערת. - לא.‬
‫את בסדר?‬
‫- כן. - כן?‬
‫בסדר.‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל? תן לי את זה.‬
‫תן לי את זה.‬
‫בוא. קדימה.‬
‫גם את, קדימה. כולם להיכנס.‬
‫כולם להיכנס. תיק המסמכים.‬
‫לעזאזל.‬
‫אלוהים!‬
‫השופט בויד פקסטון‬
‫תשעים אחוז מהניצחון זה להגיע, נכון? אז יש לנו... עשרה אחוז.‬
‫אני לא יכולה... להם זה הולך טוב... אני לא יכולה...‬
‫תראי.‬
‫- מה? - תיראי.‬
‫הוא כל כך מלא ביטחון.‬
‫ידעת שהעורב זה בעל החיים שאינו יונק החכם ביותר?‬
‫הם חכמים מדולפינים, והם כמו...‬
‫למען השם. רואים קשת בענן בכנפיים שלהם.‬
‫אלוהים אדירים. טוב.‬
‫והם פשוט חקוקים באבן.‬
‫בילי, אתה רוצה שאביא לך כוס קפה או משהו?‬
‫- הי, מרווה. - היי.‬
‫אני בקושי רואה אותך.‬
‫אני כל כך שמח שבאת.‬
‫אני שמחה להיות פה.‬
‫את יפהפייה.‬
‫- תודה. - זין, מרווה, את מסיחה את דעתו.‬
‫הצעת התביעה הייצוגית שלך‬
‫מוגבלת רק לתושבי המחוז שאין להם מים זורמים.‬
‫מר מקברייד, ‬
‫הצעת התביעה הייצוגית שלך‬
‫מוגבלת לתושבי המחוז שאין להם מים זורמים, נכון?‬
‫כן, זה נכון, כבודו.‬
‫הכול בסדר?‬
‫טוב, טוב מאוד. כן.‬
‫אז הם פשוט עפים. הם פשוט עפים.‬
‫הם חוזרים לבדוק, לראות שהשטח שלהם בסדר‬
‫ואז הם פשוט עפים. זה כמו...‬
‫אני חושב שהם בעצם מגנים.‬
‫...כדי לגלות למי במחוז אין מים, ‬
‫ואז להוסיף אותם כתובעים נפרדים?‬
‫כן, כבוד השופט, ‬
‫אבל התובעים שלנו רובם עובדים בלתי רשומים‬
‫- שחוששים להצטרף לתביעה. - הבנתי.‬
‫אדוני, זה מצב חירום. לאנשים האלה אין מים...‬
‫- זה דחוף. - ...ואין זמן...‬
‫- זה דחוף. - ...לפנייה אישית.‬
‫- זה דחוף. - זה דחוף. מה?‬
‫נכון. מיס סן, יש לך משהו להוסיף?‬
‫את מוכנה להסתכל על זה?‬
‫- מבקשת רשות לגשת אל הדוכן? - רשאית.‬
‫כבודו, התביעה הייצוגית שודלה באופן בלתי חוקי.‬
‫אני מבקשת לבטל את התביעה על סמך התנהגות בלתי הולמת.‬
‫התנהגות בלתי הולמת של מי? בילי.‬
‫שלך, גברת סוליס-פפגיאן.‬
‫מה? בילי.‬
‫אם את לא יודעת, אשמח ליידע אותך.‬
‫טוב.‬
‫- מר מקברייד! - בילי?‬
‫התובע הייצוגי שלכם, יוג'ין בנט, ‬
‫בתחילה העסיק אתכם כדי לתבוע על גרימת מוות ברשלנות, נכון?‬
‫כן.‬
‫אבל לא היה בסיס לתביעה, ‬
‫אז שכנעתם אותו לתבוע ייצוגית במקום זאת?‬
‫זו שאלה טעונה מאוד‬
‫שמישהו צריך להתנגד לה‬
‫מהר מאוד.‬
‫מר בנט לא היה מרוצה מהכיוון החדש של התביעה, נכון?‬
‫אשתו נפטרה, אז הוא לא בדיוק היה אדם מאושר.‬
‫מבקשת להתייחס אליה כאל עדה עוינת?‬
‫אלוהים, בבקשה.‬
‫רשאית.‬
‫תעני רק "כן" או "לא".‬
‫- אין בעיה, כבודו. - כן או לא.‬
‫- כן, כבודו. - תודה.‬
‫הבנתי, כן.‬
‫מר בנט היה מרוצה מהתביעה הייצוגית הזו?‬
‫אצטרך עט חדש.‬
‫לא.‬
‫אז פחדתם לאבד אותו בתור לקוח‬
‫והופעת בטלוויזיה כדי להזמין אחרים כדי להיות חלק מהתביעה הייצוגית.‬
‫לא אמרתי את זה באופן הזה, וזה לא מה שאמרתי, אז...‬
‫פקיד.‬
‫נכון, אז אם אתם גרים במחוז בלאקווד‬
‫ואין לכם מים זורמים בבית, ‬
‫אנחנו רוצים לשמוע מכם, ‬
‫כי תוכלו להיות חלק מהתביעה הייצוגית הזו.‬
‫זה נשמע לי כמו שידול לקוחות.‬
‫את יודעת שזו לא הייתה הכוונה שלי.‬
‫בכוונה או ללא כוונה, למילים יש משמעות.‬
‫נכון שוויולט ובסטר השתתפה בפגישת העיירה שלכם‬
‫והקשיבה לכל מה שאמרתם?‬
‫נכון. תקשיבי, שמנדריקית, את היית שם, אז את יודעת...‬
‫עורכת הדין, היא בורכה בהריון.‬
‫אז בואי ניזהר.‬
‫- תודה, כבודו. - תוציאי את זה.‬
‫אין בעד מה, יקירתי.‬
‫- קחי את זה החוצה. - טוב.‬
‫...אז את יודעת שרק חיפשנו עדים, לא לקוחות.‬
‫כן, אבל אמרת לי שזו הייתה פגישה סודית בין לקוח ועורך דין, ‬
‫נכון?‬
‫כן, החשבת את כל האנשים שם‬
‫כלקוחות אפשריים, לא כעדים.‬
‫זה לא מדויק.‬
‫כן, אבל כשמר בנט פרש, כצפוי, ‬
‫הלכת לגברת ובסטר וביקשת אותה אישית, אחד על אחד‬
‫- להיות התובעת הייצוגית. - את.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬
‫כבודו, גברת סוליס-פפגיאן...‬
‫- סוליס-פפגיאן. - סוליס-פפגיאן.‬
‫- לקחת את זה החוצה? - כן. נפטרתי ממנו.‬
‫- הבנו. - הוא הבין את זה.‬
‫- תודה. - היא לא הבינה.‬
‫תמשיכי, מיס סן.‬
‫מיס סוליס-פפגיאן הרגע הודתה שהיא שידלה תביעה‬
‫בניגוד לחוקי ההתנהגות המקצועית.‬
‫היא לא ראויה לעסוק בדין‬
‫ולא יכולה לייצג את מטרות התובעים.‬
‫בית המשפט צריך לשלול רישיונה ולבטל את התביעה.‬
‫מר מקברייד.‬
‫מחשבות?‬
‫העדה שלך, מר מקברייד.‬
‫איש קטן, שתוי, פתטי וזקן‬
‫בחליפה קטנה ועצובה.‬
‫גם אתה לא נראה כל כך טוב.‬
‫מה?‬
‫- לא, מה אמרת? - זה לא משנה.‬
‫היי.‬
‫שלום.‬
‫אז...‬
‫למה...‬
‫למה הגברת העבירה את המים?‬
‫אתה מתכוון למה מיס ובסטר ביצעה משלוחי מים כשלראשונה הגעתי לעיירה, ‬
‫נתקעתי והיא לקחה אותי?‬
‫כן. נכון.‬
‫כי לתושבים לא היו מים.‬
‫לא היו להם מים?‬
‫זה נורא.‬
‫ונסעתי עם מיס ובסטר בזמן אחד המשלוחים שלה, ‬
‫וכך ראיתי את הבעיה במו עיניי, ‬
‫וכל זה קרה לפני הרעיון לתביעה הייצוגית.‬
‫הכול קרה קודם.‬
‫כן.‬
‫הייתי אפילו אומרת שהמפגש עם מיס ובסטר‬
‫היה הבסיס לרעיון של התביעה הייצוגית‬
‫ולא שידול.‬
‫בילי בוי, לבי מלא אושר וניצוצות‬
‫להיות עד לכזו נאמנות לשותפה, ‬
‫אפילו כלפי לוזרית בלונדינית מחומצנת שרודפת אחרי לקוחות.‬
‫אולי מספיק כבר לדבר עליה עם הפה המזורגג שלך?‬
‫רק אמרתי שהעדה מובילה את החקירה של עצמה.‬
‫- לא. - אני ארשה זאת לעת עתה, מיס סן.‬
‫אבל מר מקברייד, נראה שדעתך מוסחת מאוד.‬
‫הוא נטש אותי.‬
‫הוא ינטוש אותך, כמו שעשה לכל אלה שהוא אהב.‬
‫ויום אחד, בקרוב מאוד, ‬
‫הוא ימות, ‬
‫אבוד ובודד.‬
‫סוף עצוב לסיפור העצוב של השיכור של העיירה.‬
‫אמן.‬
‫מר מקברייד?‬
‫אני יודעת שמעולם לא נפרדתי לשלום.‬
‫גם אני לא אמרתי שלום.‬
‫מה לא אמרת? מה?‬
‫לא אמרתי שלום.‬
‫בילי, אתה יודע שאין מחיר למה שאתה רוצה לעשות בחינם.‬
‫נכון.‬
‫כבודו?‬
‫כן?‬
‫תבין, השותפה שלי...‬
‫אתה לא מכיר את השותפה שלי.‬
‫לא משנה מה היא אמרה או לא אמרה, ‬
‫תבין, זה לא העניין.‬
‫מה העניין, מר מקברייד?‬
‫העניין הוא‬
‫שהיא ראתה שאנשים סובלים והיא עשתה משהו שאני לא יכול.‬
‫לא היו להם מים, ‬
‫והיא הייתה צריכה לעזור להם.‬
‫ו...?‬
‫אין יותר שאלות?‬
‫אין יותר שאלות.‬
‫זה היה משהו.‬
‫שב, מר מקברייד.‬
‫אני מאמין שעשית כמיטב יכולתך.‬
‫אבל אני גם חושב ששידלת את התביעה.‬
‫חרא.‬
‫אפסוק לטובת ההגנה ואאשר את הבקשה לביטול.‬
‫גם אצור קשר עם לשכת עורכי הדין.‬
‫- התנהגות כזאת... - כבודו, אעשה את זה בחינם.‬
‫- סליחה? - אמרתי שאעשה את זה בחינם.‬
‫אין מניעה נגד שידול תביעה אם זה פרו בונו, ‬
‫אז אעשה את זה בחינם.‬
‫טוב...‬
‫כל עוד אין סיכוי שתעשה מזה רווח כלשהו, ‬
‫ברכותיי, השגת לך תביעה ייצוגית.‬
‫כבודו, אתה לא רציני.‬
‫תחשיבי את זה בתור ניצחון.‬
‫לא תצליחי יותר מזה.‬
‫הדיון הסתיים.‬
‫כולם לקום.‬
‫אז אני באופן רשמי תובעת את מועצת המים?‬
‫כן.‬
‫זה הלך ממש טוב.‬
‫- טוב. - אלוהים, קח אותי.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫- תראי, משהו... - אל תגיד מילה. בסדר?‬
‫מעכשיו אנחנו מקבלים החלטות בנפרד כשותפים, בסדר?‬
‫- שוב פעם פרו בונו? - זה לא מה שזה היה.‬
‫אל תגיד מילה.‬
‫לך לישון. אני לא רוצה לדבר איתך עכשיו.‬
‫משהו לא בסדר פה, אני לא יודע מה, ‬
‫אבל את יכולה לפחות לתת לי הזדמנות לדבר איתך.‬
‫לעזאזל.‬
‫הי.‬
‫הי, בילי, תקשיב.‬
‫כן?‬
‫הרגע עברתי במעונות של דניס כשהייתי בקמפוס.‬
‫כשהגעתי, דניס הייתה מעולפת, ‬
‫באמצע היום.‬
‫השותפה שלה לחדר אמרה שהיא שתתה הרבה.‬
‫כאילו שזו לא הייתה הפעם הראשונה.‬
‫כלבה‬
‫אני די מודאגת לגביה.‬
‫היא איתך שם עכשיו?‬
‫לא, שלחתי אותה למקלחת.‬
‫טוב, תגידי לה להתקשר אליי.‬
‫טוב, אבל אתה צריך לבוא הנה, בסדר?‬
‫לדבר איתה באופן אישי.‬
‫כן.‬
‫כן. הי, תקשיבי, תודה שאת דואגת לה, בסדר?‬
‫בטח, כמובן.‬
‫מה קרה?‬
‫אני חושב שאני משתגע.‬
‫אני כל הזמן רואה דברים.‬
‫אני לא יודע אם יש לי גידול במוח או... אני לא יודע מה קרה לי.‬
‫אבל אני רואה דברים. כל מיני דברים.‬
‫בילי, אתה מפחיד אותי.‬
‫מצטער, אני לא מנסה להפחיד אותך.‬
‫אני רק מנסה לספר לך את האמת.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫את לא חייבת להגיד לי שגם את אוהבת אותי. אני מבין. זה בסדר.‬
‫רק רציתי שתדעי.‬
‫תקשיב, אתה יודע שאכפת לי ממך, נכון?‬
‫כן.‬
‫כל דבר בזמנו, בסדר?‬
‫הבת שלך זקוקה לך.‬
‫כן. נכון.‬
‫תתקשר אליי כשתחזור ללוס אנג'לס.‬
‫בסדר, בריטני.‬
‫תנתקי את קודם, טוב?‬
‫הי.‬
‫סוף כל סוף מצאתי אותך.‬
‫כן, נתתי לאימא שלך תשובה.‬
‫כן, התשובה לא מצאה חן בעיניה.‬
‫דיאנה לא מקבלת סירובים.‬
‫מעולם לא התחרית באופן הוגן.‬
‫תפסיק לפני שאשבור לך משהו.‬
‫אני שונא אותך!‬
‫איזה נקבה קטנה.‬
‫איך קראת לי?‬
‫עצור!‬
‫לך להזדיין.‬
‫חרא.‬
‫- אתה בסדר? - כן. בסדר.‬
‫אתה לא.‬
‫אני כן.‬
‫נראה לי שהזרוע שלך שבורה.‬
‫היא לא.‬
‫אתה צריך טרמפ?‬
‫לא. אני בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אלך ברגל.‬
‫לכי להזדיין.‬
‫לך להזדיין.‬
‫זוז הצידה.‬
‫הוא תמיד היה קצת‬
‫בן זונה כשזה קשור אלייך.‬
‫אולי הוא סתם בן זונה.‬
‫הוא מנסה להרשים‬
‫את אימא שלנו.‬
‫אני לא בוטחת בה.‬
‫היא מסובכת.‬
‫אתה לא באמת‬
‫מכיר אותה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כלום.‬
‫תגידי לי, לעזאזל!‬
‫תגידי לי!‬
‫מה את עושה?‬
‫קדימה, גברת, תזיזי את התחת!‬
‫זה מקום חנייה!‬
‫את אמיתית?‬
‫האדם האחרון שתראה לפני שתמות הוא אתה‬
‫כמה זמן את פה?‬
‫מה לעזאזל את עושה פה?‬
‫הייתי...‬
‫הרגע הייתה לי חוויה מדהימה ביותר.‬
‫כמה זמן את פה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫עמדתי ללכת, אבל אז בעלי לשעבר עמד ממש שם.‬
‫- מה הוא עושה פה? - יצאנו לסיבוב ודיברנו, ‬
‫ואני מרגישה הרבה יותר טוב לגבי הגירושים שלי.‬
‫והאיש הזה התרומם מהקרקע‬
‫כאילו שהוא מגיח מצוללת‬
‫ומלמעלה נפתח מעין צוהר או משהו, ‬
‫והוא אמר, "הלכת לאיבוד?"‬
‫ואני אמרתי, "למען האמת, כבר לא".‬
‫- אשאל אותך שאלה. - הוא היה מלוכלך.‬
‫- תקשיבי לי. - כן?‬
‫שתית משקה אלכוהולי או משהו עם טעם מוזר?‬
‫- לקחת איזו תרופה? - לא. אני רק...‬
‫כי גם לי קורים הדברים המוזרים האלה, ‬
‫וראיתי דברים שאני לא בטוח שקיימים, אז...‬
‫רק אכלתי ארוחת בוקר. אולי אלה היו הוואפלים.‬
‫אני לא אכלתי ואפלים.‬
‫אז מה אכלת?‬
‫לא אכלתי כלום.‬
‫שתיתי את המיץ המזורגג, קצת ממנו, וזהו.‬
‫- אני שתיתי את מה שנשאר. - באמת?‬
‫- את הכול. - בואי הנה.‬
‫את בסדר?‬
‫טוב, תקשיבי, ‬
‫למה שלא תחזרי לחדר‬
‫ואני אגיע עוד מעט ואקח אותך הביתה.‬
‫טוב.‬
‫אני רוצה להתקלח.‬
‫אני מסריחה מאספלט. אתה מריח?‬
‫לא, מותק.‬
‫- ביי. - כן, ביי.‬
‫אני רואה שאשתך הצטרפה אליך.‬
‫טוב, היא לא אשתי, ‬
‫אבל היא סיפרה לי מה קרה, ‬
‫וצדקת, הייתי פה בעבר.‬
‫אז זכרת מה אמרתי לך.‬
‫אני יודע את זה, ‬
‫במקומך, הייתי מדבר עם הצוות במטבח‬
‫לגבי כמה ממוצרי ארוחת הבוקר, כי הם בלתי מקובלים, ‬
‫אם אתה מבין.‬
‫היה משהו לא בסדר?‬
‫אולי זה היה בטעות, ככל הנראה לא.‬
‫בכל אופן, אתם עלולים להתמודד עם תביעה.‬
‫אני לא יודע מה אתה מרמז.‬
‫אני חושב שאתה יודע.‬
‫אניח לזה כרגע.‬
‫דיאנה, זה ג'ו.‬
‫הבן זונה הקטן יודע.‬
‫...ותמריצו את מצב הרוח.‬
‫תיפטרו מהמתח...‬
‫- פטי? - אוי, כן.‬
‫- מיס בלאקווד מוכנה לפגוש אותך עכשיו. - טוב.‬
‫בואי אחריי, בבקשה.‬
‫כן, בסדר. מה את, מצפן? חכי.‬
‫- היי. - היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫- כן. - היי.‬
‫- תודה. - תודה רבה.‬
‫את רוצה משהו לאכול? חטיף או מיץ או...‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫- למה שלא תשבי שם? - טוב.‬
‫טוב...‬
‫כן.‬
‫אני כל כך שמחה שבאת.‬
‫מה אוכל לעשות בשבילך?‬
‫אני רוצה לדבר איתך על המצב של "המסעדה של גלוריה".‬
‫כן. זה קשה.‬
‫באמת?‬
‫טוב...‬
‫כן, דיברתי על זה עם אחי ו...‬
‫באמת לא רציתי לפטר אותה, אבל נראה שעדיף ככה.‬
‫אופטיקה?‬
‫זו עיירה קטנה.‬
‫חשבתי שאת ואחיך מנהלים עסקים נפרדים.‬
‫בדרך כלל, אבל התביעה שלכם סיבכה לכולם את החיים.‬
‫כדאי שתשקלי את היחס הלא הוגן לעובדים שלך‬
‫מאחר שהם אלה שסובלים מההתנהלות העסקית שלך.‬
‫ההתנהלות העסקית שלי?‬
‫מה? כמו הקליניקה החינמית ובית הקפה האורגני?‬
‫דיברתי על בית הקפה האורגני.‬
‫- נכון. זו בעיה בשבילם. אני יודעת. - כן.‬
‫כמה שגלוריה וויולט מתוקות, באמת, ‬
‫אני לא מאשימה אותן שהן בחרו צד, אבל זו תביעה משפטית.‬
‫הן בחרו צד, ואנחנו היינו צריכים להגיב.‬
‫כן, והתגובה שלכם מחורבנת.‬
‫באמת אכפת לך מהן, נכון?‬
‫טוב, תסלחי לי, ‬
‫אבל יש לי פה משהו.‬
‫לא יכולתי להתאפק.‬
‫טוב, מה זה?‬
‫טוב, אני לא יודעת אם את יודעת, ‬
‫אבל אימצתי את הבנים שלי.‬
‫ואני מאוד רגישה כלפי ילדים‬
‫ששהו בחסות מערכת האומנה...‬
‫טוב.‬
‫...ושאולי יודעים או לא יודעים מי הם ומהיכן הם באו.‬
‫אז אני יודעת שהיית במערכת שנים רבות.‬
‫וביקשתי מחברה שלי ברווחה‬
‫לחפש את ההיסטוריה שלך.‬
‫אני לא יודעת אם אי פעם עניין אותך‬
‫לפגוש או לדבר עם האימא הביולוגית שלך.‬
‫זה כל כך לא מתאים.‬
‫אני לא חושבת ככה.‬
‫כן, לכי להזדיין.‬
‫אני לא חושבת.‬
‫פטי, היה די קשה להשיג את המידע הזה.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫הי, פטי.‬
‫אני רק מנסה לעזור.‬
‫תעזרי לוויולט ולגלוריה. תעזרי להן, טוב?‬
‫טוב.‬
‫אדבר עם אחי, ונראה מה נוכל לעשות, בסדר?‬
‫בעיקר לגבי מצב המגורים של גלוריה.‬
‫- תעשי את זה. - טוב.‬
‫את רוצה קצת מזה? יש בזה שמן קנאביס.‬
‫הייתי רוצה שתדחפי את זה לתחת.‬
‫זה יכול לעזור לך להפיג מתח.‬
‫- לקחת הכול, מותק? - כן.‬
‫לא השארת כלום מתחת למיטה?‬
‫- לא. - טוב.‬
‫אני לא רוצה לעבור, אימא.‬
‫אני יודעת, מותק. גם אני לא רוצה לעבור.‬
‫גלוריה?‬
‫כן?‬
‫היי, הנה ההמחאה שלך.‬
‫ההמחאה שלי?‬
‫בשביל מה?‬
‫לא משנה.‬
‫אולי תשתמשי בזה כמקדמה למשהו קטן?‬
‫משהו לעצמך ולנסיכה הקטנה הזו.‬
‫דירה, מכונית חדשה, לא משנה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫עשרים אלף דולר?‬
‫ממי זה?‬
‫אל תדאגי. תיהני.‬
‫מי הייתה הגברת הזו?‬
‫אני לא יודעת, מותק. בואי.‬
‫הלו?‬
‫היי.‬
‫זו גלוריה מ "המסעדה של גלוריה". זו בריטני?‬
‫היי. כן.‬
‫היי, סליחה שאני מפריעה לך. לא ידעתי לאן להתקשר.‬
‫לא, מה קורה?‬
‫אישה שאני לא מכירה נתנה לי המחאה על סך 20,000 דולר. ללא הסברים.‬
‫אני שמחה על הכסף, ‬
‫אבל אני לא מכירה את החברה.‬
‫- אני רעבה. - אני יודעת, מותק.‬
‫אני לא מכירה את החברה ולמה הם בכלל משלמים לי.‬
‫מה שם החברה?‬
‫ "פר דה לאנס" ?‬
‫את יכולה לצלם את ההמחאה ולשלוח לי?‬
‫כן, בטח.‬
‫זה נשמע מוזר, נכון?‬
‫אנחנו נבדוק את זה.‬
‫אל תדאגי. טוב?‬
‫- נהדר. - בסדר.‬
‫- תודה. - תודה, גלוריה.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫עבר עליי יום רע ושתיתי כמה כוסות.‬
‫אתה עושה עניין גדול משום דבר.‬
‫זה לא שום דבר, טוב?‬
‫אני לא רוצה שתלכי בדרך הלא נכונה, זה הכול.‬
‫אתה מכל האנשים.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫תראי, ככה זה התחיל אצלי כשהייתי בשנה א.‬
‫זה לא היה בעיה עד שזה הפך לבעיה.‬
‫טוב, ‬
‫תודה על הפעילות אחרי הלימודים, חבר'ה.‬
‫סיימנו?‬
‫את יכולה להעביר אליי את הדברים האלה?‬
‫טוב.‬
‫כלבה שטנית‬
‫מה הקטע עם התמונות של "כלבה שטנית"?‬
‫היא פושעת מזורגגת.‬
‫תשכחי מזה, מותק.‬
‫איך אתה יכול לשכוח ממנה? למה אנחנו לא עושים כלום?‬
‫מה אעשה?‬
‫אתה עורך הדין הגאון.‬
‫הי, תודה.‬
‫זה חולני שהיא לא בכלא.‬
‫יש לי שיעור.‬
‫נתראה...‬
‫אם אי פעם תחליט לחזור ללוס אנג'לס.‬
‫אמשיך לנסות.‬
‫כן, אני מעריך את זה.‬
‫זוכר את גלוריה?‬
‫- מ "המסעדה של גלוריה"? - כן.‬
‫היא קיבלה המחאה חשודה של הרבה כסף.‬
‫אני לא יודעת. אולי זה קשור לתביעה.‬
‫אבקש ממרווה שתבדוק את זה.‬
‫הי, מצטער שהפחדתי אותך, בסדר?‬
‫זה בסדר, אל תדאג.‬
‫כשאמרתי לך את הדברים האלה בטלפון, אני...‬
‫- הייתי ברגע מוזר שכזה. - בילי.‬
‫זה בסדר.‬
‫יום הולדת שמח אנטון יום הולדת שמח דריו‬
‫למישהו יש משהו לומר?‬
‫יש לנו פנס בעין, ‬
‫זרוע בגבס.‬
‫אני יודע שיש סיפור מאחורי זה.‬
‫לא? דיאנה?‬
‫יש לך משהו?‬
‫למה שלא תספר לנו על היום שלך?‬
‫היום שלי...‬
‫היום שלי היה ללא אירועים.‬
‫ביקור באתר צילומי סרט היה ללא אירועים?‬
‫דיברת עם סטפני.‬
‫עכשיו הבנתי.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫נדבר על זה מאוחר יותר.‬
‫אתה מתכנן תכניות לעתיד שלנו. זה נשמע כמו נושא לשיחה משפחתית.‬
‫טוב.‬
‫אז בואי נדבר על זה עכשיו.‬
‫בעצם לא, לא בא לי. נראה לי שאלך לישון.‬
‫אימא, מה עם העוגה והמתנות?‬
‫אין לי מצב רוח לזה.‬
‫אז למה לעזאזל יש לך מצב רוח?‬
‫אני מרגישה נבגדת.‬
‫אלוהים, וזו הרגשה מחורבנת, נכון?‬
‫מה? תלמד אותי לקח?‬
‫לא.‬
‫הרגלים ישנים ודברים כאלה.‬
‫לפעמים אתה יכול להיות ממש מניאק.‬
‫תני לי לשאול אותך משהו.‬
‫כשהצעת לקנות את האדמה של רוי מסטפני, ‬
‫בכסף של מי תכננת להשתמש?‬
‫בכל גרוש מזורגג שהרווחתי בשבילך.‬
‫בשמחה אכתוב לך המחאה עבור שירותייך.‬
‫מה קורה?‬
‫הפנייה לסטפני זו החלטה‬
‫של שנינו.‬
‫כצוות. תפסיק עם זה, אנטון!‬
‫אני לא זוכר שהטלפון שלי צלצל כשדיברת איתה.‬
‫אולי עמדתי להפתיע אותך.‬
‫אולי התכוונתי לתת לך את החוזה החתום בתור מתנה.‬
‫- אולי, אולי. - אולי מכיוון שאני אוהבת אותך‬
‫- התכוונתי... - זה תמיד "אולי" איתך!‬
‫אני אגיד לך משהו.‬
‫בסדר.‬
‫תניחי לי לטפל באדמה של רוי.‬
‫בהתחשב באופן שבו הוא נפטר, ‬
‫זה המעט שתוכלי לעשות.‬
‫לא עכשיו.‬
‫אני צריך לשאול אותך משהו.‬
‫דבר.‬
‫למה אימצת אותנו‬
‫אם בכלל לא רצית אותנו?‬
‫זה טירוף.‬
‫אז לא ניסית להטביע אותנו?‬
‫אמרת שזו הייתה תאונה.‬
‫משאית הסיטה אותנו מהכביש.‬
‫לכן נפלנו למים.‬
‫זה היה הסיפור שלך.‬
‫מי נתן לך את הרעיון הזה?‬
‫תקרא לאחיך.‬
‫אני אוהבת מאוד את שניכם.‬
‫אבל שניכם אכזבתם אותי, וזה לא יכול לעבור בשתיקה.‬
‫אני צריכה ששניכם תספרו לי מה עשיתם, טוב?‬
‫ולמה אתם גורמים לי להעניש את שניכם.‬
‫הטלתי בך ספק.‬
‫ו...?‬
‫לעולם לא אעשה את זה שוב.‬
‫אכזבתי אותך.‬
‫ו...?‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫טוב.‬
‫אז...‬
‫אחד מסתכל והשני מקבל. טוב?‬
‫אנטון, אתה תבחר.‬
‫אני אסתכל.‬
‫תזכור, ‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני לא יודעת למה אתה חוזר לשם.‬
‫פשוט לא אזמין עוד שירות חדרים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הם משגיחים עליי, ועכשיו אני אשגיח עליהם, טוב?‬
‫זה רעיון גרוע.‬
‫את רוצה לעשות את זה?‬
‫לגמרי לא. מה?‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫בסדר, האוכל שלי הגיע.‬
‫טוב. אתקשר אלייך כשאחזור מסקרמנטו.‬
‫כן, טוב. מגניב. ביי, משוגע.‬
‫טוב, ביי.‬
‫אלוהים.‬
‫כן. תירגע!‬
‫ "סופ" - אם תשני את דעתך... באהבה, דיאנה‬
‫תעודת לידה פטרישיה לוקין‬
‫רחוב ונטוורט 9545 לוס אנג'לס‬
‫כשפוקהונטס מעפעפת, אתה מאמין לכל מה שהיא אומרת!‬
‫לא לקרוא לה מה?‬
‫מה?‬
‫אתה מתנהג כמו אידיוט.‬
‫לך להזדיין!‬
‫זה מפני שהיא לא עשתה את זה.‬
‫תסתכל טוב טוב.‬
‫אני יודע שתעשה את זה עם המשקפיים האלה, טוב? תראה.‬
‫אין פה כלום.‬
‫יש בעולם אנשים שעושים מעשים טובים. זה ממריץ אותנו לעשות מעשים טובים.‬
‫אחדים מתחילים ברגל שמאל.‬
‫המעשים השגויים שלהם משמשים לנו כתמרור אזהרה.‬
‫השיר שאשיר לכם עכשיו, ילדים וילדות, ‬
‫הוא על ילד שסטה מדרך הישר, ‬
‫והגיע לדרך הפשע.‬
‫וכמו שקורה לכל פורעי החוק, הוא שילם בחייו.‬
‫שמו היה "בילי הנער".‬
‫אשיר לכם שיר אמיתי על בילי הנער‬
‫אשיר על המעשים הנואשים שהוא צבר‬
‫בדיוק כמו בילי המסכן, הוא תועה‬
‫ומאבד את חייו באותה הדרך‬
‫די-דבליו-אר‬
‫הי.‬
‫ספנסר ג'קסון.‬
‫בילי מקברייד.‬
‫כן, נפגשנו בעבר.‬
‫אני לא זוכר הכול, אבל שמעתי שהיה ערב מטורף.‬
‫כן, אתה ממש בן זונה, אתה יודע?‬
‫גרמת לי להשתכר כל כך באותו הערב.‬
‫לא הייתי כל כך שיכור מאז הקולג'.‬
‫כן, טוב, לפעמים יש לי השפעה כזו על אנשים.‬
‫כן.‬
‫ומה עם הבחורה מהרולטה שהיית איתה? מה הסיפור שלה?‬
‫- טוב... - איך היא זכתה בכל הכסף הזה?‬
‫אני מניח שה "רייזינג סאן" מביא לה מזל, לא יודע.‬
‫- אין לי מושג. - בחיי. אני מת על המקום הזה.‬
‫כן.‬
‫זה מקום זבל, אבל הוא מרוחק‬
‫ועושים כיף חיים בלי להשאיר פרטים, אתה יודע?‬
‫כן. אין ספק. כן.‬
‫מה אוכל לעשות בשבילך?‬
‫טוב, אני עורך דין, ו...‬
‫מה עשיתי?‬
‫עוד נראה.‬
‫לא, יש לנו תביעה ייצוגית נגד מועצת המים של מחוז בלאקווד.‬
‫איך אוכל לעזור לך עם זה?‬
‫קיוויתי לקבל מידע על הסכם "ביג סר".‬
‫- "ביג סר"? - כן.‬
‫היית שם, נכון?‬
‫טוב, בטח, הייתי ב "ביג סר", ‬
‫אבל אני לא יודע כלום על הסכם.‬
‫טוב. כן, הסכמי הסודיות. אפצח אותם.‬
‫וכשזה יקרה, אגלה מי בדיוק היה שם.‬
‫אגלה מי הם השחקנים הראשיים, ומה כל אחד מהם עלול להפסיד.‬
‫אתה יודע, כמו מוניטין וקריירה, דברים קטנים כאלה, כן.‬
‫במקומך, הייתי חושב על זה כמו שצריך, ‬
‫תחשוב אם אתה רוצה להיות בראש הרכבת או בזנבה.‬
‫מפני שכנציג המדינה, ‬
‫אני בטוח שאמצא את השם שלך חתום‬
‫בתור האדם שהפריט משאב ציבורי.‬
‫זה לא מגניב.‬
‫בילי, יש לי פגישה ב-11:00, אז...‬
‫באמת? זה ממש מפתיע אותי.‬
‫כן, יש לי עבודה.‬
‫אני לא דואג לגבי זה, אתה תתקשר אליי ברגע שתדע‬
‫שהחתולים השמנים שאיתם שיחקת, המיליארדרים האלה, ‬
‫להם יש סוללת עורכי דין שממש מזילים ריר, ‬
‫וכבר מחכים לטפול עליך‬
‫ולהאשים אותך בהכול, אז...‬
‫אני מניח שאשמע ממך.‬
‫חשבתי להשאיר לך את הכרטיס שלי, ‬
‫אבל לרוב האנשים האלה יש את המספר שלי, אז אתה תשיג אותו בקלות.‬
‫תתנהג יפה.‬
‫וייד, זה ספנס.‬
‫מה לעזאזל קורה במחוז בלאקווד?‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫בילי מקברייד הבן זונה הרגע יצא מהמשרד שלי, זה מה שהתכוונתי.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫כן. רק תגיד לי, עד כמה אני אמור להיות מודאג?‬
‫ספנסר רוצה לדעת עד כמה הוא אמור להיות מודאג?‬
‫הוא צריך לרעוד כמו כלב שמחרבן על שכבת קרח דקה.‬
‫מה...‬
‫אתה מרגיש טוב יותר?‬
‫אתה יכול לדבר ישירות? אנחנו בצרות או שזה בסדר?‬
‫ומה איתי, דונלד?‬
‫כשוורד יפה כמוך פורחת, ‬
‫הדבורים יגיעו‬
‫ללא הזמנה.‬
‫אשפד ואציג לראווה‬
‫כל אחת מהן.‬